Čelaď: |
simarubovité, Simaroubaceae |
Habitus: |
![](pajasen_zliazkaty/habitus.jpg) ![](pajasen_zliazkaty/habitus1.jpg) |
opadavý až 20 metrov vysoký strom s rozložitou korunou |
|
Borka: |
![](pajasen_zliazkaty/kora.jpg) ![](pajasen_zliazkaty/kora1.jpg) |
tmavosivá, u staarších stromov plytko rozbrázdená borka |
|
Konárik: |
![](pajasen_zliazkaty/konarik.jpg) ![](pajasen_zliazkaty/konarik1.jpg) |
hnedosivý jemne plstnatý konárik s hladkou kôrou a početnými lenticelami; púčiky červenohnedé, nepravidelne rozmiestnené; na konárikoch výrazné jazvy po odpadnutých listoch; |
|
Listy: |
![](pajasen_zliazkaty/list.jpg) |
nepárno perovito zložené listy dosahujúce dĺžku až 60 cm; list tvorí 20 až 40 listkov dlhých do 15 cm; listy sú celistvookrajové, na línej strane lysé; stopky červeno sfarbené, jemne chĺpkaté |
|
Kvety: |
|
zelenožlté drobné kvety vyrastajúce v mnohopočetných metlinách; kvety jednopohlavné a päťpočenté, drobné |
|
Plody: |
![](pajasen_zliazkaty/plod.jpg) ![](pajasen_zliazkaty/plod1.jpg) |
zelené až červené podlhovasté okrídlené nažky s veľkosťou 4 x 1 cm |
|
Nároky: |
Svetlomilná drevina, nenáročná na pôdne živiny, citlivá na mrazy a veľmi odolná voči mestskému prostrediu. |
Rozšírenie: |
Pochádza z Číny. Do Európy bol introdukovaný v roku 1751 ako nenáročná okrasná drevina. Na Slovensku patrí medzi trvale zdomácnené druhy. |
Pôvodnosť: |
Nepôvodný, invázny druh na území Slovenska. |
Využitie: |
Vďaka svojej odolnosti voči znečisteniu a dekoratívnemu vzhľadu sa hojne používal na výsadbu v parkoch a v mestskej zeleni. |
Zaujímavosť: |
Vďaka vysokej odolnosti a produkcii obrovského množstva semien sa dostáva aj do pôvodných ekosystémov. Pajaseň je nebezpečnou inváznou drevinou. Jeho peľ je silne alergizujúci, podobne ako výlučky drobných žliazok na konárikoch a listoch. Pajaseň je drevinou s veľmi rýchlym rastom. Na Slovensku je najrozšírenejším introdukovaným ázijským druhom. Radí sa k zdomácneným neofytom. Má nízke nároky na obsah živín v pôde, je tolerantný voči suchu, zvýšenému obsahu solí v pôde, znečisteniu ovzdušia. Ohniskami šírenia sú veľké mestá a sídla, kde má tendenciu monopolizovať biotop. Spolupôsobí tu aj alelopatický účinok výlučkov kôry koreňov, ktorý redukuje uchytenie konkurenčných druhov. Predstavuje značné nebezpečenstvo najmä pre teplejšie oblasti Slovenska.
V našej legislatíve je uvedený vo vyhláške č. 158/2014, ktorou sa mení a dopĺňa vyhláška Ministerstva životného prostredia Slovenskej republiky č. 24/2003 Z. z., ktorou sa vykonáva zákon č. 543/2002 Z. z. o ochrane prírody a krajiny v znení neskorších predpisov v Prílohe č. 2a, ktorá uvádza Zoznam inváznych druhov rastlín a spôsoby ich odstraňovania. Jedince samčieho pohlavia tohto druhu (nevytvárajúce plody) možno ponechať v zastavanom území obce.
|
Synonymá: |
Ailanthus glandulosa, Ailanthus peregrina, Toxicodendron altissimum |